(untitled) (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Соціальна робота, 2020)
У статті акцентовано увагу на тому що духовність людини є визначальною і включає цінності, ціннісні орієнтації, базується на загальній культурі людини, зокрема на естетичній культурі. У процесі дослідження виокремлено культурологічний напрям у вихованні студентів і їх соціалізації. Здійснено ретроспективний аналіз наукової літератури, який дозволив стверджувати, що культура є складним утворенням цінні- сних, діяльнісних, особистісних аспектів і не має однозначного й універсального визначення. З’ясовано, що саме в діалозі "людина і предмет" через естетичне ставлення суб’єкта, чуттєве буття об’єкта особистість включається в систему культури. На основі аналізу наукових публікацій запропоновано схематичне відображення механізмів впливу естетичної культури особис- тості на її поведінку та інші види діяльності людини. Естетичну культуру особистості запропоновано окреслити як елемент загальної культури особистості, який забезпечує: аналіз вхідних (зовнішніх) установок, норм, цінностей крізь призму світогляду особистості; синтез на їх основі власних культурних погля- дів, переконань та норм поведінки; організацію відповідно до них, способів взаємодії суб’єкта з іншими людьми, діяльності у світі, творчої активності та самовдосконалення. Означене є підґрунтям формування розвитку естетичної культури особистості, зокрема сучасного фахівця у процесі його професійної підготовки, соціалізації. Запропоновано естетичну культуру розглядати як інтегральне особистісне утворення у процесі соціалізації особистості, що характе- ризується здатністю індивіда сприймати, оцінювати й усвідомлювати прекрасне у повсякденному житті, природі, мистецтві.